Cylonerna skapades av människan
De utvecklades
De gjorde uppror
Det finns många kopior
Och de har en plan
Tidigare på Battlestar Galactica.
Medborgare, får jag presentera den nye vicepresidenten Gaius Baltar.
Du är far till mitt barn, och inget kommer att ändra det.
Jag vet en plats där du kan stanna, där du kan vara säker.
Hur mycket tid har jag kvar?
Veckor, en månad i bästa fall.
Om inte cancern når hjärnan, om det händer...
Caprica för 189 dagar sedan
Jag är rädd att testerna är positiva.
Massan är elakartad. Den har spridit sig till fler ställen än ditt vänstra bröst.
Jag är rädd att testet är positivt.
Ms Roslin... operationen, självklart, att ta bort massan.
Minister Roslin?
Ja?
Naylin Stans från utbildnings- alliansen. Ni sa att ni ville prata?
Ja. Jag är ledsen, mr Stans...
Jag måste medge, jag blev överraskad att få ert meddelande.
Presidenten var förvånad över att jag skickade det.
När er chefsförhandlare fick en batong i huvudet,-
trodde vi att Adars regering hade avskrivit oss som ett hopplöst fall.
Jag var lärare långt innan jag blev utbildningsminister,-
och ändamålen är bara förlorade när vi ger upp dem.
Fru President? Kan ni höra mig?
Låt oss göra det så bekvämt för henne som vi bara kan.
Gudar...
Översättning: Mr and Mrs Bilskrot Synk: Hugga Bugga - www.Undertexter.se
Starbuck nolla fyra nia, patrullflyget är iväg.
Galactica, uppfattat. Nolla fyra nia, flyg försiktigt.
Försiktig och 20 jävla minuter sen. Hade du en hård natt, Starbuck?
Du är ute och cyklar.
Gör som jag säger, och spara attityden till någon som bryr sig.
Kat, sexa sjua nolla, uppfattat.
Begär tillstånd att rensa kanonerna.
Uppfattat, Kat. Rensa halsen.
Vapnen fungerar inte! Vapnen fungerar inte! Galactica!
Kat, är du okej?
Jag är okej, jag är okej. Vad i helvete var det som hände?
Din vingkanon fungerar inte.
Håll den bara stadigt, vi åker hem.
Galactica, det här är Starbuck. Jag har ett nödläge.
Vi har två krokiga fåglar. Anhåller om förtur för att landa.
Starbuck, Galactica. Flygdäcket är ditt.
Varför skjuter du inte oss i omklädningsrummet, chefen?
Skydda skeppen från slitage.
Kats kanon är ren, jag kollade dem själv.
Ja, nåväl jag tror inte på olyckor.
Chefen, det är något fel.
Vikten är fel, den är för lätt.
Jag hittade tre till som den här, blandad med den vanliga ammunitionen.
Hylsan är försvagad, faller isär i pipan.
Nästa träffar den, bang. Hon hade tur att hon inte förlorade hela vingen.
En dålig kula är otur. Mer än en, sabotage.
- Ut med allt! - Ni hörde chefen, ut med allt, Nu!
Hur är det med Presidenten, doktorn?
Hon är döende... och hon är medveten om det.
Jag erbjöd henne en spruta morfin för att lätta på smärtan, men hon sa nej.
Testerna är positiva.
Mr President... terroristerna...
Mr President, vi borde åtminstone tala med strejkarna innan vi skickar trupper.
De är lärare, inte terrorister.
De beter sig som ligister.
Deras förra demonstration slutade med två poliser på sjukhus.
Sex av dem kedjade fast sig utanför utbildningsministreriet.
Enligt min mening, är de kriminella.
Deras lön är undermålig, deras skolor faller isär,-
och strejken har ökat i månader, och du är medveten om det.
Jag förstår inte varför vi inte ens pratar med dem.
En av de mest intressanta sakerna med att vara president,-
är att du inte behöver förklara dig... för någon.
Du har redan arrangerat ett möte med Stans, eller hur?
Självklart, men bara om ni samtycker, mr President.
Hon är inte i stånd att göra någonting... -
inte minst regeringsarbete.
Prata inte om mig som om jag inte är här.
Det kommer finnas massor med tid för det, snart nog.
Billy, kan du...
Mina herrar, jag har kallat er för att diskutera Cylonerna.
Dr Cottle, kan du vara snäll och säga till dem vad du sa i morse?
Jag är ingen expert på genetik, men jag kan tyda ett blodprov.
Att Cylonfostret visar några verkligen underliga avvikelser.
Jag har inte sett något av det på dina rapporter, doktorn.
Nej, som dr Cottle säger, är han ingen expert, men jag är.
Jag har gått igenom testerna och jag-
skulle inte säga att det var något avgörande.
Inte avgörande, bara jävligt udda.
Sant... Fru President.
Som ni vet, Sharon Cylonen-
är av största taktiska värde för flottan.
Kanske du har kommit ditt objekt lite för nära, doktorn.
Det här är svårt, så jag ska gå rätt på saken.
Att låta den här saken födas, kan få skrämmande konsekvenser.
För säkerheten i flottan, anser jag att Cylonens havandeskap,-
måste avslutas innan det är för sent.
Fru President, jag skulle...
Jag trodde du av alla skulle förstå, amiral.
Fru President. Jag förstår inte, jag får inte ihop det.
En av de intressanta med att vara president är-
du inte behöver förklara dig för någon.
Tack, mina herrar, jag... jag är lite trött.
Mina herrar.
Jag vill inte verka panikmakare, men jag är oroad.
Jag tror att Presidentens sjukdom påverkar hennes omdöme.
Särskilt när det kommer till ämnet...
Hon verkade sammanhängande för mig.
Nåväl, då måste jag vända mig till dina vetenskapliga område.
Att förstöra barnet försvårar mina studier av Cylonernas underarter.
Presidenten tog beslutet och jag backar henne.
Med all respekt, Presidenten tog beslutet,-
baserat på bevisen som dr Cottle presenterade, och hans mediciner...
Ta dig samman.
Du är på väg att bli President över Kolonierna.
Du kommer bli tvungen att ta svåra beslut.
Bete dig som om du kan hantera det.
Gudars...
- Var har du varit? - Var jag har varit?
- Jag har aldrig lämnat dig, Gaius. - Visst, ja.
Ja, bildligt talat.
Det är bara det att det var veckor sen, och jag...
Jag är säker på att du lidit mycket i min frånvaro.
Jag vet, avundsjuka är en riktigt ful känsla.
Varför denna långvariga kontrovers-
över min affär med er tredimensionella kopia.
Jag är inte avundsjuk, jag är orolig.
Orolig, för vad?
- Vårt barn! - Du är orolig?
Nåväl, för din information, så vill Presidenten döda det.
När Roslin är borta, kommer du bli President.
Du kan utnyttja din nya myndighet att rädda vårt barn.
Som om det skulle... såg du hur Adama såg på mig?
Föraktet i hans ansikte?
Jag kommer bli President, okej,-
men utan militären bakom mig, jag kunde lika gärna blivit en hundfångare.
Ja, nåväl, du har dina egna resurser om du bara använder dem.
Vad, vet du inte vad jag menar?
Nej, jag vet inte vad du menar.
Kärnvapen.
Den som Adama ordnade för din forskning.
Det är en väg.
Jag ville inte bli tvungen att fråga dig om det.
Jag ville inte fråga dig om det här.
- Men vad jag verkligen behöver... - Men vad jag verkligen behöver-
för att avsluta projektet... är en kärnvapenstridsspets.
Är en kärnvapen... stridsspets.
Du är fullkomligt galen.
Jag försöker hjälpa dig, din idiot.
Om Adama fortfarande vill förstöra vårt barn,-
kan det vara vårt enda hopp.
Det finns inget enkelt sätt att säga det här.
Men det handlar om Cylonen.
Presidenten har beslutat att hennes graviditet ska avslutas.
Vad? Varför?
Doktor Cottle upptäckte avvikelser i fostrets blod.
- Var inte det väntat? - Kanske.
Men Presidenten tror att låta barnet gå tiden ut,-
innebär det en oacceptabel risk för flottan.
Jag förstår inte.
Sharon har inte gjort annat än hjälpt oss sen hon kom tillbaka från Caprica.
Hon har även vänt sig mot sina egna.
För att rädda sitt liv.
Missta inte viljan att leva-
för verkligt medlidande, löjtnant.
Hon är fortfarande en fiende.
Vet hon det?
Inte än.
Då borde jag vara den som talar om det för henne.
Om det var allt, sir.
Jag förväntar mig inte att du ska hålla med i beslutet.
Men jag vill att du accepterar det.
Vi pratar om mitt barn, sir. En del av mig.
Men jag antar att det är lättare att döda om du kallar det för en Cylon.
Utgå.
Så du säger att någon har fingrat på vår ammunition.
Patroner avlossar inte sig själva.
Vad är det jag hör, om att du beordrar-
både Galactica och Pegasus stridsflyg att dra sig tillbaka.
Det är priset du får betala för att återinsätta mig som CAG, sir.
Det var kanske ett misstag.
Jag kanske inte bryr mig ett skit om vad du tycker, sir.
Ta det lugnt, båda två.
Faktum är, att vi har delat historier mellan skeppen,-
och ingen flyger förrän ammunitionen har blivit kollad.
Det lämnar oss försvarslösa om Cylonerna bestämmer sig för att slåss.
Vi var försvarslösa före det, vi visste bara inte om det.
Lee, se om du kan komma på vem som gjort det här.
Okej, ursäkta mig. Jag söker Asha Janik.
Asha, hon är där borta.
Låt oss göra det här försiktigt.
- Asha Janik? - Kapten Adama.
Jag har ett meddelande till din far.
- De kommer att fånga mig! - Okej, stoppa henne!
Jag är en av många!
Vi har deklarerat krig mot Galacticas dödsarmé!
Cylonerna är inte er enda fiende!
Det är militären som vägrar att förhandla!
Allt vi vill ha är fred!
Kräv fred! Kräv fred!
Där fick vi för att vara diskreta.
Vi fann de här flygbladen i Janiks logi.
Det är någon form av manifest.
"Kräv fred från Cylonerna?"
Vad i helvete är det för människor?
Cylonsympatisörer.
Jag hade ingen aning om att de var så organiserade.
Jag vill vet hur hon kom ombord på mitt skepp.
Hangardäck är kort om folk, vi tog in civila för att göra lite grovjobb.
Uppenbarligen så är hon en Picon, underhållsarbetare på Greenleaf,-
inga kända medbrottslingar.
Tills nu, nu så, lyssna på det här,-
"Var inte rädda, vi är inte terrorister,-
men vi kommer inte stå tillbaka medan Adamas krigsmaskin-
fortsätter att pressa oss till grymma och meningslösa konflikter."
"Våra demonstrationer har fungerat, nyheten sprids redan över hela flottan."
Jag vet, vi blev kontaktade av en person,-
som säger sig föra talan för de omstörtande,-
och kräver ett möte på Galactica.
De är kaxiga måste jag säga.
Nåväl, jag har accepterat.
Vad?
Vi förhandlar inte.
Jag vill bara veta vad vi har emot oss.
Fru minister?
Med tanke på insatsen, verkar ni inte speciellt engagerad.
Insatserna är vad vi beslutar att de ska vara, mr Stans.
Om Presidenten använder trupper att tvinga tillbaka oss,-
kommer folk att bli sårade. Kanske till och med dö.
Vissa principer är värda att dö för.
Inte den här.
- Massan är elakartad. - Doktorn.
Amiral, jag är Royan Jahee.
Ni har ett unikt sätt att välkomna besökare på ert skepp.
Besökare, så fan heller. Vi skjuter folk som dig för förräderi.
Överste, jag är bara en intressent som försöker förhindra mer blodutgjutelse.
Jag beklagar vad som hände ombord era vipers.
Hur många sympatisörer har vi ombord på flottan?
Om ni försöker krossa vår organisation, kan ni sluta nu.
Folket i den här rörelsen följer en idé, inte en ledare.
- Vad i helvete vill de? - Fred... med Cylonerna.
Du vill att vi ska ge upp? De attackerade oss.
Efter vi förslavat dem!
Ni kallar er för militärer, strategiker.
Förklara för mig hur nuvarande bana med attack och reträtt kan leda till seger?
Du kan spela oskyldig åskådare, men jag tror du vet mer än du säger oss.
Vilket som, så är du en fara för den här flottan.
Amiral, arrestera mig kommer inte att stoppa något av det här.
Kanske inte, men det är en början. För bort honom.
Okej, på med gummihandskarna.
Det här är allting från Janiks bostad.
På något vis tror amiralen att gå igenom det här skiten-
kommer det att säga oss något nytt om den här så kallade rörelsen.
Så, har inte sett dig så mycket sedan du tog din rymdpromenad.
Vänta lite, vad är det här?
Vad ska en däckspersonal med en portabel biblioteksläsare?
"Daru Mozu. Ett tylium raffinaderi."
Janik var van med sprängämnen.
Det här är CAG, ge mig ett taktiskt team, nu med en gång.
Jag förstår inte, varför gör de det här nu?
Jag vet inte.
Amiralen sa att de funnit något i barnets blod.
På något sätt, anser President Roslin att den utgör ett hot för flottan.
Det kan inte bara vara det.
Jag har inte gjort annat än hjälp dem sedan jag kom hit.
Jag har hållit tillbaka min ilska.
Jag har försökt visa dem att Cylonerna inte är lika, alla är inte mördare.
Djupt inne, tror jag att de fortfarande är rädda för dig.
Ja... rädda.
Vill de vara rädda för någonting?
Ja? Låt dem komma!
Låt dem! Låt dem försöka ta mitt barn!
Låt dem försöka ta mitt barn!
Sharon, stopp!
Sharon, snälla, gör det inte! Snälla!
Lyssna på mig, lyssna på mig! Lyssna på mig.
När vi landar, måste vi röra oss snabbt.
Vi letar efter spränganordningar som är placerade nära Darus FTL-drift.
Kapten, jag tar emot en signal på den trådlösa-
jag tror den kommer från Daru Mozu.
Ingen av oss vill dö, men stridigheterna måste upphöra.
Om min uppoffring sänder en signal till Cylonerna som leder till fred,-
då är det värt det. Jag gör det för mina barn,-
och för barnen som kommer efter dem.
Om Gudarna vill, kräv fred, kräv fred.
Tillbaka, tillbaka! Tillbaka, tillbaka, tillbaka!
- Människor är döda. - Jag sörjer för dem, amiral.
Och jag försäkrar er, att Tyliums skepp var bara en försmak av vad som kommer,-
om inte någon börjar lyssna!
Du lyssnar och du lyssnar noga.
Jag bryr mig inte om jag så måste förhöra varenda civilist på den här flottan.
Det här måste få ett slut. Har du förstått?
Ja.
Mr vise President, President Roslin insisterar att ni visar upp er.
Hon vill att övergången ska gå så smidigt som möjligt.
- Vilka är de? - Misstänkta Cylon agenter, sir.
Det numret betyder allt för henne.
Representerar hopp, det är vår framtid.
Ja, ja.
Att vara President är, ett stort ansvar.
Det är tradition för avgående Presidenter att lämna ett brev till sin efterträdare.
Det öppnas vanligtvis på den första dagen på den nya perioden.
Men de kommande dagarna kommer sannolikt bli... hektiska.
Låt oss be för att hon blir bättre.
Låt oss. Ursäkta mig.
Mr vicepresident?
Hej.
Ja. Ja.
Jag förstår. Tack så mycket.
Det var sagt att jag skulle träffa en gammal vän här.
Trevligt att se dig, Gaius.
Så du har blivit en medlem i fredsrörelsen?
Nå, oavsett vad du tänker, har jag alltid avskytt våld.
Kan du ursäkta oss? Snälla.
Har de någon aning om vad du är?
Självklart inte, även deras engagemang har begränsningar.
Jag har saknat dig.
Du ser fantastisk ut.
Jag kan inte tro... -
hur verklig du är.
Vad gör du?
Jag har inte slutat tänka på dig sedan du lämnade Pegasus.
- Nej, nej... - Jag kan inte sluta tänka på dig.
- Gör det inte, inte än. - Jag kan hålla mig, jag kan inte.
Jag är ledsen.
Nej, jag... jag är ledsen. Jag är... jag är inte redo.
Är det av någon speciell anledning som du bjudit hit mig?
För att du räddade mig. Låt mig rädda dig.
Då var vi där igen. Vad är det du pratar om?
Du måste känna det, Gaius. Flottan vittrar sönder.
Folk börjar ge sig på varandra, det råder allvarliga tvivel om militären.
När du är President, kan du använda det att vända dem mot Adama,-
och bana väg för Cylonerna så de kan rädda oss.
Jag skulle önska att få vara med dig för alltid, men...
Jag vet att det är svårt, men det är det enda sättet.
Nej, nej.
Jag är inte den du tror jag är.
Och jag vill inte bli ansvarig för mänskligheten utrotande.
Om vi hade hittat den tidigare, kanske vi kunde ha gjort mer.
Laura, kom in.
Jag gillade inte sättet som vi avslutade i morse.
- Richard, jag... - Jag vet,-
du har tyckt att det här är ett misstag en tid.
Jag träffade precis Stans.
Utbildningalliansen kommer att dra sig tillbaka.
Dra sig tillbaka?
Laura, vad gav du dem?
Jag gav dem ett löfte att vi skulle lyssna på deras klagomål, Richard.
Jag trodde du skulle bli glad, de går tillbaka till arbetet.
Laura, du har satt mig i en verkligen knivig position.
Jag förstår inte hur, båda sidorna gav efter.
Det handlar inte bara om dina lärare.
Det är nästa strejk jag oroar mig för.
Du har just visat att om de håller ut länge nog, så ger administrationen efter.
Du förväntade dig att jag skulle misslyckas.
Jag förväntade mig att du skulle hålla linjen.
Det här behöver inte bli slutet på världen.
Du kan stanna kvar som rådgivande.
Gudarna ska veta att vi behöver dina idéer.
- Ber du mig att avgå? - Jag har inget val.
Det här handlar inte om dig och mig längre.
Du har rätt, det gör det inte.
Du var villig att attackera dessa människor tills för några timmar sedan,-
var jag beredd att låta dig göra det.
Jag är på väg till Galactica för att representera den här administrationen.
När jag återvänder, om du fortfarande vill ha mitt jobb, var beredd på strid.
När jag återvänder...
Meddela amiralen.
Det här är amiral Adama.
Som ni vet, har President Roslin varit ombord Galactica, i några dagar.
Hon är en krigare, men från och med nu, är hennes prognos allvarlig.
Jag vet att många av er tror på kraften från böner.
Om det är er väg, så ber jag er att be för vår President.
Och till alla andra, hoppas jag att ni vill förena er med mig, -
för att hålla henne i era tankar.
Amiral, snälla gör det inte.
Tillbaka, allihop.
Ge mig plats.
Tänk på vad du gör Helo, du är en soldat.
Jag är far, som du.
Snälla, sir... ge mig en raptor,-
låt mig ta henne från det här skeppet. Jag tar henne bort från flottan.
Jag kan inte göra det.
Amiral, amiral!
Doktorn, försvinn ut här ifrån.
Amiral, jag måste prata med dig angående Cylonbarnet.
Det verkar som jag hade...
Fel...
Väldigt fel-
när jag sa att dr Cottle misstolkat fostrets blod.
Jag tittade igenom proverna en gång till och jag upptäckte något fascinerande.
Ni förstår, Cylonens blod är omöjligt att särskilja från vårt eget.
Uppenbart måste det vara en skillnad, för Cylonerna är inte människor.
Om vårt blod ser ut som det här... -
till exempel.
Och Cylonernas blod ser ut som det här... -
så kan man anta att Cylonen bär på en blandning.
- Är det en teori eller fakta? - Cylonens foster har inga antigener.
Den har ingen blodgrupp. Det var det som dr Cottle pratade om,-
när han sa att det var konstigt. Men det är inte konstigt, det är förvånande.
Nu när vi vet att Cylonerna är byggda något bättre för att uthärda-
än sina mänskliga motsvarigheter, undrar jag, kan Cylonblodet vara helgat,-
eller ska vi säga välsignat, med en höjd resistens mot sjukdomar?
Så jag applicerade ett prov på Sharons fosters blod-
på några cancerceller, jag tagit från Presidenten.
- Vad är det jag ser på? - Ingenting, det är det som är poängen.
Cancern var borta och den var borta inom bara några timmar.
Säger du att du funnit ett botemedel för Presidentens cancer?
Den är oprövad.
Det är uppenbart oprövat och därför extremt farligt.
Men, ja, det är möjligt.
Om du aborterar Sharons foster nu, kommer du aldrig få veta.
Du kanske kommer känna en skarp smärta.
Sharon, det är okej, det kommer att gå bra.
Jag gillar inte det du gör. Det är onaturligt och jävligt farligt.
Ja, nåväl, med tanke på patientens nuvarande tillstånd,-
är jag inte säker på att jag ser den negativa sidan.
Det kanske är dags för henne.
För en gångs skull... kanske jag är hoppets fyr häromkring.
Det är okej, allt kommer att gå bra.
Om du vill lösa det här, måste ditt folk dra sig tillbaka.
Ingen mer civil olydnad, inget mer våld.
Jag vill att studenterna ska tillbaka till skolan.
Avgjort.
Jag är glad att ni ringde, Fru minister.
Jag också.
Jag är rädd att testerna är positiva. Massan är elakartad.
Vad är det som händer?
Syster! Hjälp mig att få henne på sidan.
Syster, syster!
Nej, vänta.
Det var som fan.
Fru President?
Dr Baltar?
Det är gott att se dig.
Nej, nej, rör dig inte. Rör dig inte.
Fru President.
48 timmar senare
Hur är det med henne, doktorn?
Jag har aldrig sett något liknande.
Det kommer att ta en stund innan hon är hundra procent, men... -
hennes skanningar är rena... cancern är borta.
Är du säker?
Den är borta.
Tack.
Tack så mycket. Amiral.
Du verkar bättre.
Mycket, har du fortfarande talesmannen
från den nya fraktionen i häktet?
- Ja. - Vill du ta mig till honom, snälla?
- Självklart. - Tack.
Jag väntar tills du är klädd.
President Roslin.
Mr Yahee, inte sant?
Jag tyckte det var dags att vi möttes.
Kan du öppna dörren, tack?
Gör det.
Allt de här folket vill är att bli hörda.
En medlem i din grupp förstörde nästan vårt tylium-raffinaderi.
Innan vi ens kan börja prata, måste jag ha din personliga försäkran,-
att det inte kommer bli några fler attacker.
Som jag sa till amiralen, jag har ingen direkt kontakt...
Uppriktiga förhandlingar kräver förtroende.
Ljug inte för mig.
Jag ska prata med mitt folk, få dem att förstå.
Utmärkt, jag kommer att lyssna kanske även agera.
Bryter du löftet, kommer jag insistera att amiralen ska jaga er, skoningslöst.
Du verkar väldigt nöjd.
Sharons barn är säkert.
Adama och Roslin har beslutat att det behövs mer studier,-
innan några drastiska åtgärder tas.
Genom att rädda Roslin, har du nekat dig själv din rättfärdiga plats som ledare.
Det är många saker med dig, Gaius, som jag aldrig kommer förstå.
Inte du. Inte heller, skulle jag tro,-
ditt kroppsliga jag.
Älskar du henne?
- Vad är det? - Brevet som Roslin skrev till mig.
Att öppnas i händelse av hennes död.
"President Baltar. Jag vill framlägga mina hjärtliga gratulationer.
"Jag säger det vetandes att vi har haft meningsskijaktigheter-
och att du får ämbetet trots mina många reservationer.
Du är nog den mest brillianta person jag någonsin mött,-
men din intelligens genomsyras av medlidande.
Du måste bli påmind om ditt etiska ansvar,-
och resa dig över dina egna själviska behov.
Jag skriver inte det här för att såra dig,-
utan för att be dig öppna ditt hjärta.
Förstå att folket i flottan ser dig inte bara som ledare,-
men för tröst... rättvisa.
Hitta en väg att ge dem det,-
och du kommer bli en bra ledare. Laura Roslin."
Efter allt jag gjort för flottan.
Efter allt jag gjort för henne.
Roslin litade aldrig på dig.
Hon underminerade dig hela tiden, och nu...
Nu vet vi att hon aldrig kommer att lita på mig.
Det här är inte politisk kamp längre, Gaius.
Det här är bokstavligen liv eller död.
Presidenten försäkrade mig att så länge att det inte är några mer våldsamheter,-
är hon villig att föra fram våra klagomål till Kvorumet och amiral Adama.
Hon försöker köpa mer tid.
Hon kommer aldrig att förhandla med Cylonerna.
Jag håller inte med.
Jag tror vi har gjort stora framsteg idag, det tror även vicepresidenten.
- Baltar? - Ja.
Precis innan jag skulle åka, ville han ha ett möte med mig.
Han uppmuntrar tålamod medan han arbetar med Roslin på insidan.
Han erbjöd innehållet i den här väskan, som bevis för sin uppriktighet.
Vad är det i den?
Jag vet inte, han sa att du var den som skulle öppna den.
Svensk Text: Mr and Mrs Bilskrot Synk: Hugga Bugga - www.Undertexter.se